_Team Wild Animals_ www.NordicB.org
Jules Verne skrev en gang:
"Sett to skip ut på åpent hav,
uten vind eller strøm, og de vil til slutt støte sammen."
Det var slik foreldrene mine møttes. Som to skip bestemt for hverandre.
Ikke som alle andre. Prøv Arthur Treacher...
Det går bra.
Rolig.
Du pustet ikke.
De kom fra forskjellige verdener.
Men livet, akkurat som havet, trekker folk til hverandre.
Jeg hadde tenkt å steke noen egg.
Bare ikke spis hunden min, ok?
Ta det rolig. Jeg har laget te.
Smak. Det vil gjøre deg godt.
Si meg, hvem er du?
Atlanna.
Dronning av Atlantis.
Jøss.
Jeg er Tom. Vokter av fyrtårn.
Hun hadde rømt fra et arrangert ekteskap og hele sin verden.
Men i min fars fyrtårn fant hun noe hun ikke hadde ventet.
Og faren min fant sitt livs kjærlighet.
Kategori 4-orkanen Arthur forventes å nå land en gang etter kl. 14.
Hva med Arthur?
Etter orkanen?
Etter en legende. Han er jo en konge, ikke sant?
Han er mer enn det. Han er beviset på at folkene våre kan leve sammen.
Han kan komme til å forene våre verdener en dag.
Og treforken kunne bare bli brukt av den sterkeste atlanteaner.
Og den ga kong Atlan herredømme over de syv hav.
Han ble så mektig at selv havet ble misunnelig
og sendte et forferdelig jordskjelv for å ødelegge Atlantis.
Og så falt det helt ned på havets bunn.
Men i følge legenden vil det en dag komme en ny konge
som vil bruke treforkens makt til å samle Atlantis igjen.
Ta ham!
Dronning Atlanna,
etter fullmakt fra kong Orvax beordres du til å returnere til Atlantis.
Atlanna!
Men Atlantis' minne varer lenge,
og dets konge nektet å glemme henne.
- Atlanna! - Tom!
- Våpenet mitt! - Her!
Deres to verdener skulle aldri ha krysset hverandre,
og jeg var et resultat av den umulige kjærligheten.
- Du behøver ikke gjøre dette, Atlanna. - Jo. De vil alltid finne meg.
Neste gang sender de en hær.
Jeg må dra tilbake. Bare da kan han berges.
Og du.
Der jeg kommer fra,
vasker havet tårene bort.
Men ikke her.
Her merker du dem.
Jeg kommer tilbake til deg når det er trygt.
En dag. Akkurat her, ved soloppgang.
Så skal vi være sammen igjen.
Vær sterk, min lille prins. Jeg vil alltid være hos deg.
Ikke la ham glemme meg.
Alt liv oppsto i havet, så for å forstå oss selv må vi studere havet.
I våre dager har vi bedre kart over Mars enn over havbunnen.
Kom, da, fisken.
- Kom hit. - Gutter!
Hold opp med det der.
Da går vi videre!
Ha det, fisken.
Jeg heter Arthur. Hva heter du?
- Er dere sultne? Jeg også. - Se der, da.
Arthur snakker med fiskene.
Du er en tulling, Arthur. Hva har du tenkt å gjøre med det?
Kutt ut!
Slipp meg!
NÅTID
Hvem er dere?
Kom igjen, gå.
Fortere.
- Vi har kapteinen. -Nødsignalet er satt ut av funksjon.
- Vi går under radaren igjen. - Men de har hørt det. Stol på det.
La oss bli enige om én ting: Jeg lærer ikke deg å være kaptein,
og du lærer ikke meg å være pirat.
- Hvor er resten av mannskapet? - Trukket seg tilbake til torpedorommet.
- De har hørt rykter om oss. - Om deg. Dette er din seier.
Her.
Jeg kan ikke ta imot det skrapet. Den er det beste du eier.
Jeg har aldri fortalt deg historien om den.
Denne var bestefaren din sin.
Han var en av Marinens første froskemenn under andre verdenskrig.
Han beveget seg så ubemerket i vannet at han ble kalt Manta.
Men etter krigen ble han glemt av landet sitt.
Så han dro tilbake til havet og livnærte seg ved hjelp av sin kløkt
og denne kniven.
Han ga den til meg da jeg var på din alder.
Og nå er den din.
Kolliderte vi med noe?
Nei. Noe kolliderte med oss.
- Sir, det er noe der ute. -En annen ubåt?
Nei. Jeg tror det er en mann.
Det er ingen mann.
Alpha, til høyre. Team Bravo, sjekk gangen.
Ber om lov til å komme om bord.
Aquaman!
Skynd dere. Ellers rekker jeg ikke "happy hour".
Dette har jeg ventet lenge på.
Burde jeg vite hvem du er?
Jeg jakter på åpent hav.
Du er Aquaman.
Vi måtte jo treffes før eller senere.
La oss ikke gjøre det til en vane. Reis deg opp.
Au.
Pappa!
Pappa? Au.
Er det guttungen din?
Fy, skam deg.
Dere får ordne opp selv.
Drittsekk!
Pappa!
Vent! Hjelp meg! Han sitter fast!
Du kan ikke gå fra ham sånn!
Vær så snill!
Du har drept uskyldige mennesker. Be havet om nåde.
BRUDD I BALLASTTANKEN
- Redd deg ut! Jeg fikser dette. - Jeg går ikke fra deg!
Du må overleve, så du kan drepe den jævelen!
- Gå nå! - Nei!
- Gå! - Hold kjeft!
Nei!
Pokker ta deg!
Gå.
- Jeg vet alltid hvor jeg kan finne deg. - Gammel vane.
- Kom, jeg spanderer frokost. - Greit!
Skal jeg be om en babykopp til deg?
Jeg kan puste under vann, men du kan fortsatt drikke meg under bordet.
Det er mine superkrefter.
En russisk ubåt ble kapret i går kveld av avanserte pirater.
De samme pirater som antas å stå bak forsvinningen
av Marinens stillegående undervannsbåt.
Ubekreftede meldinger
sier at den populært kalte Aquaman stod for den heltemodige redningen.
- Det var ikke meg. - Sprøyt. Du driver med det, du?
Du gjør det Vulko lærte deg.
Jeg visste du ikke ville stå på sidelinja i all evighet.
- Moren din visste at du var spesiell. - Spar meg.
Hun trodde at du en dag ville forene våre to verdener.
Kutt ut.
Du kan takle ethvert problem i Atlantis.
- Atlantis tok livet av moren min. - Du vet ikke det.
Jo. De drepte henne. Fordi hun elsket deg og fikk meg.
Og det vet du.
Du må snart slutte å legge skylden på deg selv.
Hei, kamerat.
Er du han fiskegutten fra TV?
Flott.
Det er "fiskemannen". Hva vil du?
Jo, det skal jeg si deg.
Kan vi få ta et bilde med deg? Du er en lokal helt, gitt.
Det ville bety masse. Bare et kjapt...
Ja, ja.
- Bra. - Ikke ta på meg.
Greit. Da dukker jeg ned sånn. Smil, folkens.
ET STED I ATLANTERHAVET
Han forstår betydningen av dette møtet og vil høre på hva du har å si.
- Kong Orm. - Kong Nereus.
Møtestedet er litt for nære overflaten.
Kjenner du ikke igjen Kongenes råd?
På Atlans tid, da de syv rikene var ett, møttes våre forfedre her.
Atlantis satt her ved bordenden.
Xebel som alltid ved hans side. Sjøulkene. Fiskefolket.
Utvandrerne og renneboerne hadde ennå ikke falt.
Det tapte landet hadde ikke forsvunnet.
Sammen var de det største imperium noensinne.
Men nå sitter jeg på Atlans trone bundet av eldgamle lover og regler.
- Mens trusselen fra oven bare øker. - Overflaten har alltid vært voldelig.
- De vil utslette seg selv. - Ikke før de har utslettet oss.
Vi har holdt oss skjult lenge nok.
Tiden er inne for at Atlantis skal reise seg igjen.
Vi hedrer deg, kong Nereus,
ved å invitere Xebel, som det første riket, til kong Orms allianse.
Ja, Vulko. Etter loven trenger du fire av De syv rikene for å angripe overflaten.
Det tapte landet og utvandrerne har gått under.
Renneboerne er noen dyr.
Sjøulkene kan du glemme, og fiskefolket er feiginger.
Uten meg og hæren min får du aldri overbevist dem om dine planer.
Men jeg vet hva du er ute etter.
Når du har oppnådd troskap fra de fire rikene, blir du ordinert som
Havets mester.
Det er bare en tittel.
Jeg er ingen tosk, kong Orm.
Som Ocean Master blir du sjef for den største militærmakt på planeten.
Jeg er det naturlige valget.
Er du det?
Hva med ryktene om at det er en annen? En atlanteaner som bor på overflaten.
En med kongelig blod.
Du sitter kanskje på Atlantis' trone, men din rett er svak.
Og du skal forene imperiet?
Min mors bastard har aldri vært i Atlantis.
Han holder med overflaten.
Overflateboere! Til våpen!
Kongen er såret!
Jeg prøver ikke å starte en krig.
Krigen har startet alt.
Da er det på tide vi gir dem en melding de vil forstå.
- Jeg er klar. Her er nøklene. - Takk.
Nå må vi gjøre ferdig din tā moko. Så bestefaren din ikke snur seg i graven.
Ja, men vi har masser av tid.
Først skal du i seng.
Har du den?
Jeg har lett etter deg.
- Å, nei. - Du må bli med til Atlantis.
Jeg sier det som jeg sa til den gamle sjøstjernen Vulko.
Men mer høflig, siden du er dame: Nei takk. Jeg er ikke interessert.
Du beseiret Steppenwolf og reddet Atlantis.
Det handlet ikke om Atlantis.
Halvbroren din, kong Orm, vil erklære krig mot overflaten.
Milliarder vil dø. Dine folk og mine.
Vi må stoppe ham.
- Har du noen forslag til hvordan? - Du er dronning Atlannas førstefødte.
Du har fødselsrett til tronen.
Den eneste måten å forhindre krigen og redde begge verdener,
er ved at du hevder din rett som konge.
Tror du Orm gir meg tronen så lett?
Jeg er uekte sønn av dronningen dere henrettet.
Tro meg, jeg er ingen konge.
Enig.
Så bra. Fint.
Men jeg er her fordi Vulko har tro på deg av en eller annen grunn.
Vulko vet hvor Atlans tapte trefork er.
Å, eventyr. Det er en myte.
Nei. Med Den hellige treforken vil folk lytte til deg.
Du kan hevde din fødselsrett og kaste Orm av tronen.
Min fødselsrett døde sammen med moren min.
Men jeg lover at hvis Orm angriper, får han samme behandling som henne.
Nådeløs.
ET STED I NORDSJØEN
Den ubåten var nesten ikke operasjonsdyktig, men den gjorde nytten.
En av dere blandet seg.
Han er ikke en av oss.
Han drepte faren min.
Våre forretninger er avsluttet.
Behold pengene. Jeg vil ha Aquaman.
Far!
Pappa!
Kom igjen, pappa.
Kom igjen! Han puster ikke.
Vekk! La meg hjelpe.
Kom igjen, pappa.
Kom igjen.
- Jeg vet ikke engang hva du heter. - Prinsesse Y'Mera Xebella Challa.
Bare kall meg Mera.
Takk, Mera.
Gode Gud.
Dette var Orms verk.
Men verre skal det bli.
Det er varslet fare for springflod i enda et par timer.
90 % av bygningene er ødelagt.
Verden har aldri sett noe liknende.
Krigsskip og søppel blir skyllet på land.
Strender over hele verden oversvømmes med søppel.
Årtier med forurensing er kastet tilbake på land.
Men er dette en naturkatastrofe eller noe annet?
Nei, dette er ingen naturkatastrofe. De har kastet vekk søppel og krigsskip.
Dette var vår første kontakt med folkene i Atlantis.
Du og den sinnssyke Atlantis-teorien din.
Du har ikke noe bevis, dr. Shin.
Jo da.
Vi har allerede en atlanteaner iblant oss som heter Aquaman.
Hva er det?
Akkurat her ga Vulko meg min første svømmetime.
Glem alt du har lært på overflaten.
Grav dypere og finn dine atlanteanske instinkter.
Men jeg kan svømme.
Å nei, du.
Bare så vi er enige...
Jeg hjelper deg å stoppe denne krigen.
Men så er jobben min gjort.
Det er kanskje like greit.
Havet er mer enn vår kilde til liv, Arthur.
Havet definerer oss.
Kan du snakke under vann?
Jøss! Det kan jeg også!
Det er jo dritkult!
Vi kan gjøre mer enn bare å snakke.
Å være en atlanteaner er mer enn det å kunne puste under vann.
Kroppen din er utstyrt til å motstå den ekstreme kulden og trykket,
og øynene tilpasser seg mørket.
Så rågøy!
Ja!
Vulko, når kan jeg få treffe moren min?
Snart, min unge prins.
Når du er klar, vil jeg følge deg til Atlantis for å møte dronningen.
Jeg har gjemt båten min her inne.
- Jeg går ikke om bord i den. - Det blir du nødt til.
Båten er marinert i fiskeslo. Jeg kommer til å stinke av råtten gjørme.
Det blir en forbedring.
Ja.
KONGERIKET ATLANTIS
Hva er vitsen med en undervannsbro?
Den er fra den gamle verdenen, og også eneste vei inn og ut av hovedstaden.
- Kan de ikke forsere murene? - Sikkerheten er solid.
Kommer de forbi vaktene, blir de stoppet av hydro-kanonene.
Folk prøver å snike seg inn hele tiden.
Helt sikkert.
- Hva er dette? - Toll og grensekontroll.
Bare rolig. Jeg har diplomatpass.
Velkommen hjem.
Det er et sikret hus i gamlebyen. De høybårne våger seg aldri ned på bunnen.
Her er det.
Hva er dette?
Luftlommen er en ekstra sikkerhet.
Bare de høybårne kan puste i både vann og luft.
Og det holder dyrene ute.
De blir litt grisete.
Vulko. Her har du meg.
Endelig får du det som du ville.
Bare det var under hyggeligere omstendigheter, Arthur.
- Utrolig at Orm angrep. - Det var ikke et angrep.
Han har ikke rett til det ennå.
Det han gjorde mot krigsskipene på overflaten, var bare en advarsel.
Kong Orm og faren din ble overfalt av overflaten.
Av overflaten? Det tror jeg neppe. De tror ennå at Atlantis er et eventyr.
Jeg var der. Et krigsskip fra overflaten skjøt mot oss.
Nå er Xebel på parti med Atlantis.
Det gir Orm en flåte som vil tvinge de to andre rikene over på hans side.
Skal vi forhindre krigen, må du fjerne ham fra tronen nå.
Hvor mange ganger må jeg si det? Jeg vil ikke bli konge.
Du forstår ikke. Blir han først kalt Havets mester, vil det være for sent.
Han vil råde over en makt du aldri har sett maken til.
Jeg er fra overflaten. Ingen vil ta meg alvorlig. Hva gjør jeg?
Du må vinne folks hjerter ved å bevise for dem
at du er verdig, og ved å skaffe tilbake denne.
Jeg har allerede en sånn.
Nei, ikke en som denne. Dette er den tapte treforken til Atlan.
Ja, jeg har hørt historien.
Det er mer enn en historie. Den er virkelig.
Smidd av tidenes beste våpenmakere.
Lagd av Poseidons stål for kong Atlan,
Atlantis' første hersker.
Legenden forteller at treforken ga makt til å herske over havet.
Hva skjedde med den?
For å vite det må vi gå tilbake i tid til før det store fallet.
Da kong Atlan regjerte over alt.
Da Atlantis' riker var ett.
Det var en tid med stor velstand og teknologisk fremgang.
Vi hadde løst hemmeligheten om uendelig energi
mens resten av verden fremdeles trodde at jorden var flat.
Men vi ble for ærgjerrige,
for maktlystne.
Havet slukte oss, og Atlantis sank.
Men den samme makten som styrtet vår sivilisasjon,
banet også veien for vår fremtid.
Den ga oss evnen til å puste under vann.
Og vi utviklet oss videre.
Andre gikk tilbake og ble primitive.
Og kongen levde resten av sine dager i selvpålagt eksil.
Ingen så hverken ham eller treforken igjen.
Et av våre arkeologiske team fant dette for noen måneder siden.
Det er et gammelt opptak fra Det første dynastiet.
Jeg tror det inneholder Atlans siste budskap til folket sitt,
og hvor den hellige treforken er å finne.
Hva sier den?
Vi vet ikke. Teknologien er for gammel.
Sylinderen har avtegninger fra Utvandrernes rike.
Du må ta det med dit og få tak i budskapet.
Denne inneholder ledetråden til Atlans siste hvilested.
Grensevakten. Du er arrestert for ulovlig inntreden.
Nei!
Du må ikke bli sett her!
Du vil vel ikke snakke om det?
Ikke jeg heller.
Jeg arresterer deg, i Hans Kongelige Høyhet kong Orms navn.
Velkommen til Atlantis...
bror.
Det er helt utrolig at du endelig er her.
Jeg har hørt så mange historier om deg.
I alle år
har jeg skammet meg for at moren min skjemmet seg ut med en overflateboer.
Vært flau over å ha en halvblods-bror
som jeg ønsket å spidde med treforken min.
Men nå som jeg endelig har deg her foran meg, må jeg innrømme...
at jeg er i konflikt.
Vil du ha konflikt, hva med å fri meg fra disse lenkene, lillebror?
Så får vi se hvem som får kjørt seg.
Ja, jeg ser du har tatt med deg vår mors våpen.
Er det derfor du endelig har kommet? For å drepe meg?
Jeg kom for å hindre en galning i å ødelegge verden.
Jeg forstår.
Og hvordan har du tenkt å stoppe uhyrlighetene som overflaten bedriver?
I et helt århundre har de forurenset vårt farvann
og forgiftet barna våre.
Og nå står himmelen deres i brann og havet vårt koker.
Og du har reist helt hit for å ta parti mot ditt eget folk?
- Det er ingen sider i en slik krig. - Jo. Du kommer hit og bestrider tronen.
Om det vil stoppe krigen din.
Påkaller du Kongenes kamp?
Kall det hva du vil. Jeg kaller det grisebank.
Jammen, da sier vi det.
- Deres Majestet! - Orm, vær så snill.
Det er klart.
Hvis jeg beseirer Atlannas førstefødte i en duell foran alle,
må alle syv riker innrømme at jeg er den sanne kongen.
Deres Majestet, det er ingen seier i å slå den uvitende.
Broren din er åpenbart en dåre.
Han kjenner ikke våre skikker.
Så skal han lære.
Utfordrer du meg til duell?
Ja, for helvete. Og når jeg vinner...
Hvis du vinner...
vil jeg innstille alle aksjoner. Krigen er ferdig.
Men hvis jeg vinner...
er du ferdig.
Fint.
Da sier vi det.
Jeg aksepterer utfordringen.
Gjør ham klar for Ildringen.
Et øyeblikk. Hva slags ring?
Hvordan kunne du la Orm lokke deg til å slåss?
Det er løsningen på alle våre problemer.
Jeg vinner, krigen er over, og jeg kan dra hjem.
Du er en formidabel kriger på land, men dette er ikke ditt rette element.
Orm har alltid levd under vann,
der han har trent på å bli kriger, og den beste.
Du lærte meg å slåss, Cobra Kai.
La oss se om du husker noe av det.
- Hva er greia med den store gaffelen? - En trefork. Forsvar deg.
Hva gjør du?
Jeg skal lære deg dette når du behersker treforken.
Den greia er så klumsete. Kan jeg ikke bruke et sverd?
Det er din mors trefork. Et tradisjonelt våpen for de kongelige.
Du blir ikke konge før du behersker det.
- Hvorfor har hun aldri besøkt meg? - Først når du er klar.
Slutt å lyve! Jeg har gjort alt du har bedt om.
For hver test jeg består, lager du en ny. Når blir jeg god nok?
Er hun ikke glad i meg?
Moren din elsket deg over alt på jord.
Men hun måtte dra tilbake til Atlantis for din sikkerhet.
Hennes giftemål med kong Orvax var avtalt for lenge siden, så hun måtte gjøre det,
og gi ham en sønn, prins Orm.
Da Orvax fikk vite om deg, ble han overveldet av sjalusi
og ofret henne til rennedyra.
Henrettet de henne?
Fordi hun fikk meg?
Jeg husker
alt.
Jeg har noe til deg.
Det tilhørte min mor.
Si meg...
tror du hun ville hatt glede av å se sønnene sine myrde hverandre?
Jeg forstår din frykt og din motvilje, Mera.
Virkelig. Jeg ønsker ikke krig...
Ikke belær meg! Jeg kjenner deg.
Det du gjør, går imot alt det moren din lærte oss da vi var små.
- Hvis hun var her... - Men det er hun ikke, er hun?
Moren vår lærte oss forræderi.
Ikke følg i hennes spor.
Ja vel. Så dette er den gamle Ildringen, hva?
Hvordan virker den? Skal jeg bare gi deg inn her?
Vulko.
Vil du vise min trolovede til kongelosjen?
Kom, lady Mera.
Her nede har vi en legende om Karathen.
Et gammelt sjøuhyre som er så mektig at selv kong Atlan fryktet det.
Så han fengslet det på havets bunn.
Og der ligger det og slumrer til tiden er inne til å reise seg igjen.
Atlantis har ligget og slumret,
og nå har uhyret våknet.
Det var en gang da alt jeg ønsket, var å få møte deg.
Bli kjent med lillebroren min.
Vise ham at han ikke var alene, at vi var sammen om det.
Hvis jeg bare hadde visst for en drittsekk du var.
Moren vår ble henrettet på grunn av deg.
Og jeg har hatet deg for det siden.
Men jeg ønsker ikke å drepe deg, Arthur.
Jeg vil gi deg én sjanse.
Dra hjem.
Kom aldri tilbake til Atlantis igjen.
Du kommer ikke til å vinne dette.
Det kommer krig til overflaten, om du liker det eller ei.
Og jeg tar med meg de syv havs vrede.
Det kan jeg ikke tillate.
Jeg vet det.
Hva i alle dager er det?
Ildringen.
Pokker.
Atlantis' folk, hør på meg!
Broren min har kommet fra overflaten for å bestride tronen.
La oss avgjøre kravet på den tradisjonelle måten.
Ved blodsutgytelse viser gudene sin vilje!
Forræder!
KONGE AV ATLANTIS - HALVBLODS
OVERFLATEBOER - FULL
Du blir aldri konge!
Trodde aldri jeg ville se min egen far bøye seg for Atlantis' konge.
Overflateboerne angrep først. Hva skulle vi gjøre?
Trygle dem om nåde?
Jeg hater også overflaten.
Men syns du ikke timingen er ganske beleilig?
Men så lettlurt er du ikke, hva?
Du er også for denne krigen.
Det er på høy tid overflateboerne lærte sin plass i verden.
Hvis dette er måten, så la gå.
Du har vår mors trefork.
Mektig, men mangelfull, som henne.
Jeg bruker min fars.
Og den har aldri tapt!
Jeg lovte Atlanna å beskytte ham.
Dette er ikke en konkurranse, det er en henrettelse.
Jeg er den eneste sanne kongen!
Må du inviteres? Sett deg inn!
Mera!
Ja da. Hva er planen?
Den var å få tilbake Atlans trefork og så utfordre Orm.
Vi tar det bare i omvendt rekkefølge. Sånt skjer.
Pass opp! Vi har en bogey!
- Hva betyr det? - Skurkene er bak oss.
- Så si det, da! - Skurkene er bak oss!
Du sa man ikke kommer over de murene. Du nevnte hydro-kanoner!
Ja, hold kjeft!
Helsike!
Svarte!
Vi er ikke døde ennå! Men jeg håper han tror det.
Her, hold denne.
Hva gjør du?
- Det funket for Pinocchio. - Hvem?
Samme det. Kom deg inn.
Flott. Nå blir vi spist.
Hvordan gjør du dette, egentlig?
Jeg vet ikke.
Noen ganger hører jeg dem, og de hører meg.
Akkurat. Begge er store, dumme dyr.
- Jeg reddet deg nettopp. - Jeg reddet deg først!
"Kysten er klar," sa hun.
Hvor skal vi nå?
Til det havet av sand som folket ditt kaller Sahara.
Ja vel.
VEST-SAHARA
Jeg pleier ikke å la folk chartre flyet, men ikke bli betalt i sjørøvergull heller.
Takk for turen, kompis.
Oi, oi.
Går det bra?
Jeg har aldri vært så høyt oppe.
Eller så langt hjemmefra.
- Du har i det minste et hjem. - Ikke nå lenger.
Jeg kan aldri dra tilbake. Ikke etter at jeg reddet deg fra kampen.
Men du er forlovet med kongen. De må ta deg tilbake.
Atlantis er mange vidunderlige ting.
Men tilgivende er det ikke.
- Men du er kongelig. - Det var moren din også.
Drar jeg tilbake nå, blir jeg ofret til renneboerne.
Selv min egen far ville ikke ta meg tilbake.
Tja, men nå slipper du å gifte deg med en dust du ikke er forelsket i.
Min oppgave er ikke å elske.
Den er å være tro mot familien og mitt land.
Nå har jeg vendt begge ryggen.
Noen ganger må man gjøre det som er riktig,
selv om det får hjertet ditt til å blø.
Deres Høyhet.
Plotteren plasserer prinsesse Mera her, i utvandrernes rike.
Du sa hun var død.
Tydeligvis ikke.
- Da lever vel broren din også? - Ikke lenge.
Kaptein Murk, samle en angrepsstyrke nå!
Nei! Mera skal arresteres og bringes i god behold til meg.
- Hun forrådte tronen. - Hun er Xebels datter.
Hvis noe skjer med henne, er koalisjonen over.
Deres Høyhet, vi beveger oss nå inn i farvannet til Fiskefolkets rike.
Å sikre alliansen med de andre to rikene bør være førsteprioritet.
Vesiren min har rett. Som vanlig.
Arrester dem og bring kong Nereus' datter tilbake
uskadd.
Nå er vi her!
Du, er det noe i nærheten?
Bare ørken så langt øyet kan se!
- Bare ørken. - Nei.
Hei! Hva gjør du?
Vent! Nei!
Hun bare hoppet! Uten fallskjerm!
Typisk rødtopper, man må elske dem!
Svarte!
Du er sprøere enn jeg trodde!
Denne veien.
ET STED I INDIAHAVET
Du ble slått sist fordi overflatevåpnene dine feilet.
Våre feiler ikke.
Armeringen er prototypen for neste generasjon atlanteaner-soldater.
Hevn er noe vi atlanteanere forstår oss på.
Du vil lede din egen hær av mine beste kampsoldater
for å fange halvblods-styggen.
Jeg kan ikke røre dem, med det kan du. De har flyktet til din verden.
Drep ham og kvinnen, og du vil bli belønnet.
Å drepe ham er min belønning.
Kronjuvelen. En foreløpig modell.
Den omdanner vann til stråler med aktiv plasma.
Tror jeg trenger en større hjelm.
En stamme fra Atlantis bosatte seg her da området fremdeles var en innsjø.
Da sjøen tørket ut, ble de også utryddet.
Utryddet? Flott.
- Nå er vi nære. - Hva da? Tørstedøden?
Å få en på trynet!
Du er ikke vant til overflaten. Se deg rundt. Vi har gått oss vill.
Ser du det der? Hva er det? Nada. Dette er ødemark.
- En ødemark du kaller hjem? - Nei. Hele overflaten ser ikke sånn ut!
Nei da. Dere har også ekle byer som tømmer kloakk ut i havet vårt
og berg av søppel.
Og dere har fabrikker som spyr ut dritt og smelter innlandsisen.
Ja, vi har noen idioter som driver på. Men vi har bra ting også.
Vi har grønne skoger, høye fjell og vakre innsjøer.
Du vil elske dem. Små, søte babyhav.
- Erter du meg? - Du må se stedet før du dømmer det.
Du har bedømt Atlantis på mindre grunnlag enn det.
Nei, nei. Kan du kutte ut det der?
Nei.
Din dumme GPS sa du skulle hoppe ut av et fly midt over ørkenen, og her står vi.
Hvis du blir konge, er det ute med oss.
UTVANDRERNES RIKE
Det var kult.
Se hva jeg fant.
Hva du fant?
Ja.
Se dette stedet her, da.
Dette er saker!
Dette er våpensmia.
Ifølge legenden ble Atlans trefork smidd her.
Jeg tror ikke de er legender lenger.
Vulko hadde rett.
Den finnes.
Virker ikke.
Selvsagt ikke. Den har stått og samlet støv siden før Sahara ble en ørken.
Søren!
"Siden før Sahara ble en ørken."
Takk for at du gjentok det.
Den er helt uttørket.
Du tenker visst best når du ikke gjør det.
Ok, stå stille.
Du. Hva gjør du?
Vi trenger vann, og du er den nærmeste kilden. Stå stille.
Viktigper.
Jeg kunne bare ha tisset på den.
Kong Atlan.
I denne treforken bor Atlantis' makt.
I feil hender vil den bringe ødeleggelse.
Men hos den rettmessige tronarvingen vil den forene rikene over og under.
Hvis du søker min makt, må du vise deg verdig.
Reis til Det skjulte havet ved verdens ende.
Se inni flasken for å stikke ut kursen.
Bare i hendene på den ekte kongen...
kan han virkelig se.
Orm må ikke finne dette.
Nei, vent!
- Hva? - Burde vi ikke ha skrevet det ned først?
Jeg kan det utenat. Kan ikke du?
Å jo. Absolutt.
Hva var det han sa?
"Et eller annet trefork."
"Se inni flasken for å stikke ut kursen."
Det blir neste stopp.
SICILIA I ITALIA
Jeg tror faktisk du liker overflateboerne.
Man kan ikke dømme et sted man aldri har sett.
Jeg er snart tilbake. Bli her.
Det ligger visst rett opp bakken der. Et stort, gammelt slott.
Og jeg fikk nettopp vite noe interessant.
Pinocchio.
Du satte våre liv i fare for noe du hadde lest i en barnebok?
Nei, er det en bok? Har du sett.
Jeg har sett filmen.
FISKEFOLKETS RIKE
Kong Nereus, jeg hadde håpet vårt folk ikke lenger mente
at krig med overflaten er uunngåelig.
Fiskefolket mener at når tiden er inne til å gjøre oss kjent for landmennene,
skal vi utdanne dem, ikke ødelegge dem.
Jeg beundrer dine høye forhåpninger, kong Ricou.
Men jeg mistenker at de er skyer av blekk som skjuler en kujons hjerte.
Hvordan våger du!
Vær så snill. Jeg ber deg.
Dere er et land av oppblåste filosofer og dvaske poeter,
og vannet deres er råttent og kvalmende.
Min konge!
Kongen er død! Lenge leve hans etterkommer.
Prinsesse.
Rust opp hæren, Deres Høyhet.
Vi går mot Sjøulkenes rike med det samme.
Hva sa opptaket igjen?
"Reis til Det skjulte havet ved verdens ende.
Se inni flasken for å stikke ut kursen.
Bare i hendene på den ekte kongen kan han virkelig se."
"Se inni flasken for å stikke ut kursen."
Å jøss.
Hva er det?
Oi. Det er utrolig.
Få se.
Jøss. Men hvordan vet du hvor du skal se?
Få se. Hva var den siste setningen?
"Bare i hendene på den ekte kongen kan han virkelig se."
"Bare i hendene på den ekte..."
Marcus Agrippa.
Han var en stor general, men ingen konge.
Ikke Scipio heller.
Hvordan vet du alt dette?
Faren min sørget for at jeg kunne min historie.
Ingen av disse er konger, bortsett fra
han der. Romulus.
Romas første konge.
"Bare i hendene på den ekte kongen kan han virkelig se."
Der. Det er kursen.
Hva? Få se.
Vi klarte det!
Ikke så verst til dåre å være, hva?
Slett ikke.
Mera.
"Avskyelighet venter
og drømmer i dypet,
og forfallet sprer seg over menneskenes skrøpelige byer."
Gå tilbake!
Arthur!
Senk våpnene!
Prinsesse Mera, du er tiltalt for høyforræderi.
MÅL FUNNET
Hvem faen er du?
Kanskje dette vil friske opp hukommelsen?
Du er fyren fra ubåten.
Stemmer.
Men nå har jeg atlanteaner-klinge.
Kall meg
"Black Manta".
Trodde du du kunne stikke av?
Sa jeg ikke at vi ikke skulle møtes for ofte?
Du kan ikke stikke av.
Du skylder meg blod!
Hvordan fant du meg?
Venninnen din har folk som holder øye med henne.
Nei!
Kom igjen.
Kom dere inn.
Jeg skal vise deg samme nåde som du viste min far.
Og sløye deg som den fisken du er!
SYSTEMFEIL
Arthur!
Mera, de sporer deg.
Hva?
De sporer deg.
Arthur. Hold deg våken.
Våkne, Arthur!
Stjal du en båt?
Er ikke båtene på marinaen for alle?
Nei, de er privateide.
Jøss.
Det var Orms elitesoldater.
Men sjefen deres var ikke atlanteaner.
Jeg har aldri sett ham før.
Det har jeg.
Han og faren hans var pirater.
Og han beskylder meg for farens død.
Det er et utsatt yrke. Det er ikke din skyld.
Det føles sånn.
Jeg hadde valget, og jeg lot ham dø.
Jeg kunne ha reddet ham, men gjorde det ikke.
Jeg fikk en fiende, og hvis han hadde skadet deg, ville det vært min skyld.
Vi har lagt ham bak oss.
Det er det som ligger forut som er bekymrende.
Kartet viser veien til renneboernes rike.
Er det de skapningene som drepte moren min?
Ja. Hun ble ført dit og ofret til dem.
Det har blitt et dødens sted. Vi aner lite om hva som finnes der nede.
Vi bør dra tilbake.
Vi kan fremdeles rekke å advare overflaten.
Dra tilbake?
Jeg lærte tidlig å ikke vise svakhet.
Jeg løser problemer med mitt sinne og bare never.
Jeg er en stump gjenstand, og en pokker så bra en.
Men jeg har ikke gjort annet enn å få juling hele denne turen.
Jeg er ingen leder. Jeg er ingen konge.
Jeg er ikke god til å omgås andre.
Og jeg kan ikke la deg dø i forsøket på å gjøre meg til noe jeg ikke er.
Du tror du ikke er verdig som leder fordi du kommer fra to verdener.
Men det er nettopp derfor du er verdig.
Du er broen mellom land og hav.
Jeg ser det nå.
Spørsmålet er bare...
om du kan se det?
Sporingen av lady Mera er stadig ute av drift, Deres Høyhet.
Vulko.
Min betrodde visir.
Som har vært tro mot tronen siden min far satt på den.
Har du noe råd til meg nå når krigen bryter ut?
Jeg har allerede gitt det, konge.
Men som alltid støtter jeg din avgjørelse.
Min avgjørelse.
Å beskytte det.
Mens du forråder det.
Tror du ikke jeg vet om ditt forræderi?
At du har forblitt lojal mot min mors uekte sønn.
At du har trent ham i årevis for å røve tronen fra meg.
Ikke nekt.
Jeg gjør ikke det.
Hvorfor?
Jeg er av rent blod.
Jeg har viet mitt liv til Atlantis.
Han var ikke interessert. Du har sverget å tjene tronen!
Og jeg tjener den.
Arthur er kanskje halvt atlanteaner,
men han er alt dobbelt så mye konge som du noen gang vil bli.
Ta ham.
Men sørg for at han har utsikt.
Hva er det for greier?
Renneboere! Vi er her!
- De er for mange! - Gå inn!
De er fra dypet. De er redde for lys. Her!
Kom igjen!
Er du klar til å hoppe?
Der borte!
RENNEBOERNES RIKE
- Den greia river oss i filler. - Vi har ikke noe valg.
Arthur!
Mera!
DET SKJULTE HAVET I JORDENS INDRE
Mera!
Arthur.
Mamma?
Kong Orvax ofret meg til renneboerne, men jeg overlevde.
Jeg kjempet meg gjennom, som dere gjorde, og endte opp her.
- Har du vært her alene i 20 år? - Ja.
Kom og sett deg her.
Du må tilgi meg.
Tilgi meg for alt.
Dette skjedde fordi du fikk meg.
Nei. Ingenting av dette er din skyld.
Jeg tok et valg. Jeg måtte dra
for å redde deg og faren din.
Fortell. Fortell meg om ham.
Er han...
Han går ennå til enden av brygga.
Hver morgen.
Hver dag.
Og venter på deg.
Hvorfor kom du aldri tilbake?
Fordi portalen ikke lar oss dra tilbake.
Treforken er den eneste måten.
Men den voktes av Karathen.
Dyret fra legendene. Det eksisterer.
Det bor bakenfor den fossen.
Vi blir med deg. Vi bekjemper det sammen.
Nei.
Det er for mektig.
Jeg har forsøkt mange ganger opp gjennom årene.
Dyret vil bare la den ekte kongen slippe igjennom.
Du er redd.
Ja.
Bra.
Da er du klar.
Atlantis har alltid hatt en konge. Nå trenger det noe mer.
Hva kan være større enn en konge?
En helt.
En konge kjemper bare for sitt land.
Du kjemper for alle.
Du hører ikke til her.
Jeg har voktet treforken mot falske konger siden tidenes morgen.
Og i tusen år
har jeg sett de største mesterne prøve og feile.
Men aldri har jeg sanset noen så uverdig som deg.
Du våger å komme hit med ditt urene bastardblod
og gjøre krav på Atlantis' største skatt?
Så la det skje...
bastard.
Du så deg selv som verdig?
Du så deg selv som konge?
Du vanærer dette stedet med ditt nærvær.
Stopp!
Du har rett. Jeg er en halvblods bastard.
Men jeg har ikke kommet fordi jeg tror jeg er verdig.
Det vet jeg at jeg ikke er.
Forstår du hva jeg sier?
Ja.
Ingen dødelig har snakket med meg
siden kong Atlan.
Hvem er du?
Jeg er en helt vanlig fyr.
Jeg kom fordi jeg ikke hadde noe valg.
Jeg kom for å redde mitt hjem og menneskene jeg er glad i.
Jeg kom fordi treforken er deres eneste håp.
Og hvis det ikke er bra nok...
så faen ta deg.
Ingen har klart å fri treforken fra Atlans grep.
Hvis han anser deg for uverdig...
Tja, jeg har ikke smakt matbiten på evigheter,
og jeg er skrubbsulten.
Den eneste sanne kongen.
Husk at sjøulkene er mektige og brutale villdyr,
men et hurtig angrep rettet mot ledelsen kan være veien.
Bekjemp sjøulkenes konge,
og du vil råde over den største militærmakt på denne planeten.
I dag blir våre riker forent.
I morgen svir vi overflaten!
Reis deg, Atlantis!
Død over den atlanteanske tosken!
SJØULKENES RIKE
Vi vil ikke bøye oss for Atlantis.
Vi skal gi dem en kamp de aldri vil glemme!
Nei! Vi trenger ham!
Slutt deg til meg eller dø.
Tror du jeg vil tiltale deg som Deres Høyhet?
Ikke Deres Høyhet.
Kall meg
Havets mester.
Du kan ta hæren min, din klysete blautfisk.
Men du vil aldri få min troskap!
Da sier vi det!
Hva i...
Kongen har reist seg.
Angrip!
Det er for mange ofre. Vi må stoppe kampen.
Jeg skal finne faren min. Men du må overvinne Orm.
Og hva om det ikke går?
Forrige gang var han i sitt element.
La ham slåss i ditt denne gang.
- Hva var planen, sa du? - Å ikke bli drept.
Ja, bra plan. Ikke bli drept.
Renneboerne! Han befaler over dem!
Umulig!
Gå til side! La henne passere.
Far, han har treforken.
Jeg vet at du syns denne krigen er nødvendig,
men Arthur er konge ifølge våre mest hellige lov.
Om du ikke godtar det, er Atlantis ferdig.
Det er sant! Halvblodsen har kong Atlans trefork.
Han hersker over havet.
Da er han kongen deres.
Vulko! Kom, vi må hjelpe ham!
Nei, vi kan ikke. Se.
Folket må få se dette.
Den treforken endrer ikke den du er.
En halvblods bastard.
Atlantis vil aldri godta deg som konge.
Men ved blodsutgytelse
viser gudene sin vilje.
Oppgi tronen. Oppgi den!
Avslutt det.
Oppgi tronen.
Vi viser ikke nåde.
Det har visst ikke gått opp for deg, bror...
at jeg ikke er en av dere.
Gjør det!
- Drep meg! - Nei!
Det har blitt drept nok.
Mor?
Å, sønnen min.
Det er en lang historie.
Du får høre den senere.
Kom nå!
Jeg forstår ikke. Vi trodde...
Jeg vet det.
Arthur reddet meg.
- Holder du med ham? - Ja.
Dere er begge barna mine, og jeg er så glad i deg.
Men du har blitt villedet.
Faren din lærte deg at det fins to verdener. Det er feil.
Land og hav...
er ett.
Min dronning.
Vulko.
Ta ham.
Men sørg for at han har utsikt.
Når du er klar,
så la oss ta en prat.
Atlantis' folk,
dagen i dag startet med blodsutgytelse,
men la den slutte i glede.
La meg presentere kong Arthur av Atlantis.
Kongen være hilset!
- Kongen være hilset! - Kongen være hilset!
Så hva gjør jeg nå?
Vær kongen deres.
Dette blir gøy.
Du kom tilbake. Du er tilbake.
Ja.
Faren min var fyrvokter.
Moren min var dronning.
Det lå ikke i kortene at de skulle møtes...
men deres kjærlighet reddet verden.
De gjorde meg til den jeg er.
En sønn av landet, en konge av havet.
Jeg er dypets beskytter.
Jeg er...
Aquaman.
Du!
Jeg har jobbet i 15 år på USAs institutt for marin vitenskap...
- Fikk du ikke sparken? - Hvor jeg forsket i havfenomener.
Og dette er de mest avgjørende bevis vi har.
Dyphavs-seismografer har oppfanget eksplosjoner på havbunnen.
Vi har satellittbilder av flytende vrakrester fra atlanteanske båter...
- Dr. Shin! - Kan jeg få snakke ferdig?
Regjeringen vil ikke at truslene som eksisterer her og nå blir kjent...
Det der ville jeg ikke gjøre.
Dette er teknologi fra Atlantis, hva? Hvordan fikk du tak i det?
Ja da. Men først
må du fortelle meg hvordan jeg finner ham.
HVEM ER AQUAMAN?
_Team Wild Animals_ www.NordicB.org